Леда Милева
Довиждане

chitanka.info

Ръмеше дъжд и капеха листата,

звънчето пееше с приятен глас.

Пристъпихме страхливо до вратата

и влязохме за първи път във клас.

Дали учителката ще се кара?

Дали другарчетата са добри?

Как труден ни се виждаше буквара,

как трудно беше „две и две“ дори!

Започнахме да пишем бавно, бавно,

най-първо с молив, после и с перо.

А всяко „а“, „б“ — малко или главно,

днес ставаше от вчера по-добро.

Задачите не бяха вече трудни

и с радост сядахме на своя чин,

а стихове и приказчици чудни

сами четяхме — всички до един.

Днес кестените вън са разцъфтели,

завърнаха се птичите ята,

а ние — с връзки сини, с блузки бели,

излитаме от класната врата.

Далеч се носи бодрата ни песен,

очаква ни прохладната гора.

Другарчета, довиждане наесен!

Довиждане, учителко добра!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.